În căutarea fericirii: Jobul şi partenerul de viaţă potrivit
![În căutarea fericirii: Jobul şi partenerul de viaţă potrivit](https://tmp.revistacariere.ro/wp-content/uploads/2018/08/sot_sotie.jpg)
Studii recente spun că de cele mai multe ori este mai dificil să identificăm persoana cu care să împărtăşim intimitatea decât să decidem pentru ce companie dorim să lucrăm. Suntem tentaţi să credem că viaţa privată şi cea profesională sunt diferite şi aplicăm pentru fiecare alt tip de standard însă realitatea este că atât relaţia de cuplu cât şi cariera sunt ghidate şi pot fi conduse după aceleaşi reguli care să ne aducă succesul.
Oana Totora, fondator al agenţiei de matchmaking “Umbrella for Two” ne-a împărtăşit din experinţa ei câteva dintre problemele pe care le au cei care au obţinut succesul în viaţa profesională, dar întâmpină dificultăţi în cea personală.
1)Definirea nevoilor
Jobul ideal nu îţi iese în cale din ziua „unu” de căutare, iar partenerul ideal nu are un profil identic pentru toţi. Şi cariera de succes, şi fericirea în cuplu se construiesc în timp, cu eforturi şi răbdare. De aceea este foarte important ca lucrurile care stau la baza acestei construcţii să fie cât mai clare şi să răspundă nevoilor noastre reale şi prioritare.
Cercetează-ţi dorinţele şi selectează apoi nevoile reale pe care le ai vizavi de job sau faţă de partenerul de cuplu.
Dacă, de exemplu, stabilitatea este cuvântul-cheie, atunci te vei concentra pe a intra într-o relaţie pe termen lung: vei ignora partenerii care îşi doresc doar o aventură, la fel ca şi companiile unde fluctuaţia de personal este foarte mare.
2)Setarea aşteptărilor
Ca să îţi atingi obiectivul, trebuie să te asiguri că ai unul bine formulat şi măsurabil, indiferent că este vorba de viaţa privată sau de cea profesională.
După ce ştii clar care este prioritatea ta, formulează şi compromisurile pe care eşti dispus să le accepţi: nivelul salarial sau poziţia de start în noua companie, respectiv atributele fizice sau cele legate de vârstă de exemplu, în cazul unui partener de cuplu.
3)Autoevaluarea
Ştim care ne sunt nevoile şi ne-am setat aşteptările. Pasul următor este auto-evaluarea sau, cu alte cuvinte, punctele noastre forte pe care mizăm în ce am iniţiat şi lucrurile pe care trebuie să le îmbunătăţim pentru a ne atinge obiectivul.
Dacă ştim că poziţia pe care o vizăm într-o companie presupune multă interacţiune externă, ne vom exersa cât mai bine limbile străine. La fel cum este posibil ca, pentru a dezvolta o relaţie cu acel partener de viaţă pe care ni-l dorim, să fie nevoie să ne documentăm cu privire la tehnicile de negociere în cuplu. Sau să aflăm mai multe despre un domeniu care îl pasionează, dar care nu ne este tocmai familiar… în fond, zborul cu avion monoplan sau recondiţionarea caselor vechi nu sunt subiecte sau pasiuni des întâlnite. Dar simplul fapt că am putea şti mai mult despre ele, înseamnă că vom şti mai mult despre partener.
4)Imaginea pe care o transmiţi celuilalt
Şi în cazul partenerului de cuplu, dar şi a unui angajator, este foarte importantă imaginea de sine şi mesajul non verbal pe care îl transmitem. Priviţi-vă în oglindă, analizaţi-vă garderoba şi limbajul corpului şi, dacă este cazul, faceţi ajustările necesare.
Niciun angajator care face recrutare pentru o poziţie oficială, de relaţii cu publicul de exemplu, nu va selecta o persoană care nu este atentă la imaginea ei, la fel cum, în cazul unui job foarte creativ, o ţinută formală nu este tocmai cea mai potrivită. La fel de sensibil la imaginea pe care o transmitem este şi un posibil partener. Dacă purtăm doar haine de culoare închisă, fără accente şi ruperi de „tentă”, mesajul transmis este că ne dorim să fim lăsaţi în pace. Iar dacă nu avem obiceiul să ne privim interlocutorul în ochi, conexiunea este foarte greu de făcut – ca şi în cazul unui angajator. Cu atât mai mult atunci când e vorba despre un posibil partener de relaţie.
5)Planul de acţiune
De foarte puţine ori se întâmplă ca prima opţiune care apare să fie chiar oportunitatea pe care ţi-o doreşti.
În condiţiile în care companiile, la fel ca şi oamenii, sunt tot mai selectivi în alegerile pe care le fac, stabileşte un orizont de timp în care să accesezi diferite variante, pentru a o găsi pe cea dorită. Da, este vorba atât despre un job, cât şi despre un potenţial partener.
Defineşte clar resursele, situaţiile pe care le poţi utiliza în folosul tău pentru a cunoaşte oameni noi cu profilul „desenat” de tine sau pentru a afla despre noi oportunităţi de job care răspund nevoilor tale. Include aici toate sursele publice, dar şi canalele, ideile pe care ţi le pot oferi prietenii tăi, cunoştinţele sau familia.
6)Resursele conexe
Oricât de pregătiţi am fi, oricât de bune ar fi planurile pe care ni le-am făcut, este posibil ca cercul restrâns în care ne mişcăm să ne limiteze opţiunile. Pentru ambele variante – găsirea partenerului de viaţă şi a jobului potrivit – există specialişti care ne pot extinde opţiunile.
Experienţa mea de profesionist într-un domeniu atât de sensibil şi provocator, aşa cum este matchmaking-ul, mi-a demonstrat că sfatul unui psiholog, aşa cum avem în companie, căruia să i te adresezi fără rezervă şi cu sinceritate, poate ajuta foarte mult.
Cu atât mai mult cu cât, dacă orizontul de timp pe care vi l-aţi stabilit nu aduce îndeplinirea obiectivelor stabilite – înseamnă deci că este momentul să folosiţi şi resurse conexe. Fiindcă ambele planuri, şi viaţa profesională, şi viaţă privată, sunt egal importante în echilibrul personal al fiecăruia dintre noi.
Oana Totora este primul Personal Matchmaker&Heart-hunter din România, fondator al agenției Umbrella For Two.