Chiar dacă nu recunoaştem, toţi vrem s-avem statut
![Chiar dacă nu recunoaştem, toţi vrem s-avem statut](https://tmp.revistacariere.ro/wp-content/uploads/2018/08/daniela_oancea_0_0-3.jpg)
O echipă de cercetători americani a trecut în revistă sute de studii efectuate în ultimii 70 de ani și afirmă că statutul este ceva după care toți tânjim, chiar dacă nu ne dăm seama. Ei au disociat statutul de factori conecși, cum ar fi puterea și succesul financiar, și au vrut să afle care sunt componentele lui intrinseci. Au aflat că acestea sunt respectul sau admirația, deferența voluntară a celorlalți și prestigiul. Chiar dacă nu toți vrem un titlu pompos, o funcție impresionantă sau o casă mare, cu toții ne dorim un statut – cam asta au descoperit cercetătorii americani. Dar de ce e important să punem în discuție statutul? Pentru că el influențează felul în care oamenii gândesc și se comportă.
Cercetătorii au aplicat statutului criteriile care stabilesc dacă este o nevoie de bază, înnăscută, la oameni:
- Bunăstarea și sănătatea. Atingerea unui statut trebuie să contribuie la starea de sănătate psihică și fizică a individului, pe termen lung.
- Acțiunea. Ca nevoie fundamentală umană, generează un comportament orientat pe scopul de a atinge și de a menține statutul, dar și o preferință pentru anumite medii sociale. Când sunt percepuți ca neavând un statut, oamenii reacționează puternic.
- Statutul de dragul statutului. Motivația de a avea un statut nu depinde în niciun fel de factori externi.
- Universalitatea. Dorința de a avea un statut trebuie să se regăsească la ambele sexe, indiferent de vârstă, la toate tipurile de personalitate, și să transceadă diferite culturi.
Persoanele cu un statut jos pe scara ierarhică se simt mai puțin respectate și apreciate și mai mult ignorate de ceilalți. Absența lui îi afectează pe foarte mulți, iar diferențele demoralizează. Mai mult, oamenii se simt răniți când nu se simt apreciați. Cel mai important li s-a părut cercetătorilor să discearnă dacă apare și un impact asupra sănătății, iar concluzia este că persoanele cu un statut inferior în comunitățile lor, în grupul lor, sau la muncă, sunt mai predispuse către a suferi depresii, anxietate cronică și chiar și boli cardiovasculare. Nevoia de statut poate conduce la un set întreg de acțiuni, de la agresiune și violență la altruism și generozitate și la un comportament responsabil față de mediu. Cu cât înțelegem mai bine acest impuls important care este nevoia de statut, cu atât ne putem orienta mai bine deciziile și acțiunile și ne putem spori randamentul.