Cultura lui „ca si cum” nu mai tine!
![Cultura lui](https://tmp.revistacariere.ro/wp-content/uploads/2018/08/horea_murgu.jpg)
Stegulete rosii si galbene
pentru cultura romaneasca, la intrarea in UE
-
Romanii
dispretuiesc orice forma de autoritate, au o reactie adversa fata de reguli si
respectarea standardelor. -
Forta de
munca a fost crescuta intr-un mediu cultural departe de autoritate, dar,
totodata, recunoaste valoarea supunerii si pune accent pe efortul in munca. -
Liderii
sunt mai degraba etichetati si judecati decat iubiti. -
Angajatii
ii vad pe manageri ca pe niste parinti care trebuie sa stie si pot sa-i invete
multe. Un manager care ezita si invata cot la cot cu subordonatul se pune intr-o
pozitie proasta. -
Totusi,
indicele de individualism inregistrat in Romania este mediu, in comparatie cu
alte culturi. -
Managerii
de varf au dificultati in a reflecta si analiza singuri situatiile
problematice. Au nevoie sa vorbeasca cu ceilalti si demonstreaza o stima scazuta
de sine atunci cand sunt contrazisi. -
Nevoia
manageriala de „yes-man-ship" este impresionanta si duce la promovarea unor
personaje relativ ciudate in rol de consilieri. -
Desi este
dificila formarea echipelor de lucru, managerii gasesc cu usurinta oameni gata
sa le urmeze ordinele si sarcinile. -
Formarea
coalitiilor si schimbarea lor permanenta, pe baza intereselor personale, este
apreciata ca fiind un comportament obisnuit. -
Nivelul
de anxietate al managerilor de top este surprinzator de ridicat si ne face sa
ne intrebam daca acest segment este in vreun fel corelabil cu segmentul
„persoane cu educatie superioara". Acest indice poate fi un rezultat al
faptului ca managerii de top se afla intr-o situatie mai mare de stres, generata
de un mediu de afaceri care nu faciliteaza evolutia emotionala. -
Nivelul
ridicat de anxietate al managerilor de top explica multe inconsecvente ale
acestora, inclusiv obiceiul de a se razgandi si a lua decizii diferite in
particular, care contrazic decizia pe care au anuntat-o anterior in sedinta, in
fata personalului. -
Exprimarea
enervarii managerilor este un comportament fata de care angajatii romani arata
multa intelegere, considerandu-l chiar un fapt normal. Anxietatea este eliminata
prin izbucniri emotionale, carora intotdeauna li se pot gasi „explicatii". -
Persoanele
care detin posturi inalte in ierarhiile organizationale au o orientare pe
termen scurt. -
Persoanele
care detin afaceri si functii executive nu sunt foarte incantate de utilizarea si
dezvoltarea resurselor umane ale organizatiei si nici de construirea unei
stabilitati pentru viitor. -
Angajatii
nu au o cariera planificata si nu urmaresc un anumit progres profesional in
termeni de cariera. -
Angajatii
iau slujbele care le ies in cale si care se potrivesc momentan nevoilor lor,
datorita renumelui firmei, salariului promis sau statutului de autoritate din
organizatie.
Scara se curata „local"
Puteti continua acest studiu privitor la atitudinile galbene ale romanilor
(orange, as zice, fiindca unele dau catre rosu. Nu vreau sa ma amuz cu orice
pret, dar chiar si in situatii serioase umorul da o oarecare perspectiva). Cititi-le
cu glas tare colegilor de birou observatiile socio-culturale de mai sus sau dati-le
pe mail. Prima reactie, foarte probabila, in majoritatea cazurilor, va fi de
tipul: „da, dar …".
Jocul in care ne complacem este perdant pentru fiecare din noi, in oricare
dintre „temele" de mai sus. Este adevarat ca unele sunt mai grave in consecinte,
iar altele, probabil, s-ar rezolva mai usor daca nu ar fi complicatiile produse
de efectul advers al sinergiei celorlalte.
Desigur, „scara se matura de sus in jos", ar spune un intelept, care nu
observa ca de la el in jos mai e … „scara" si ca ar avea cate ceva de facut.
Singur sau impreuna cu cei pe care ii poate coordona si inspira – pentru ca
este destul gunoi care se produce „local".
Daca ne-am incumeta sa le ordonam, ar trebui mai intai – chiar fara nici o
intentie teoretica – sa avem o oarecare grila de abordare. Sa distingem care
sunt mai profunde, devenind cauze sau context pentru celelalte. Eu as incepe cu
oricare dintre ele care poate fi ameliorata. Hopa! (oops, cum ar zice un
trainer extern bine platit). Ameliorat?
Ce ar insemna asta? De unde stim cum e bine? Fiindca asa fac europenii mai
vechi! Da, dar noua Europa e altceva decat cea veche, cu extensiile ei recent
adaugate (din turta dulce sau din „pamanturi stramosesti, udate cu singe de
eroi").
Cum scapam de „treaba romaneasca"
Cred ca singurul reper valabil poate fi procesul prin care mai vechea Europa,
a carbunelui si otelului a ajuns sa se maturizeze, forma cultural-valorica a
acestui demers si criteriile lui (derivatele lui, cum ar zice inginerii si
economistii).
Acolo, in Europa, se joaca cu reguli, chiar daca acestea se mai schimba din
cand in cand. Experienta de prin partea locului e legata de strategia –
verificata, ce-i drept, de multe sute de ani – jocului la offside. Altfel spus:
faceti voi reguli, ca noi va putem dovedi destul de usor ca aveti bug-uri la
soft, la reguli. Totusi, nu putem juca cu totii la offside si ne dam cateodata
seama ca nu putem exclama drept scuza sintagma: treaba romaneasca.