Un exemplu din noua normalitate
![Un exemplu din noua normalitate](https://tmp.revistacariere.ro/wp-content/uploads/2020/05/gabriel-benois-qnWPjzewewA-unsplash-700x394.jpg)
Photo by Gabriel Benois on Unsplash
Trăim într-o perioadă în care au loc mari schimbări. Schimbări tot mai mari. Mai rapide. Schimbări mai complexe. În același timp, suntem mult mai conectați între noi și prelucrăm mult mai multe informații decât în trecut. Pentru a avea succes în acest mediu de schimbări rapide, concomitente și fără sfârșit, organizațiile trebuie să-și crească viteza cu care ele însele inițiază schimbări sau se adaptează la un mediu în schimbare, nu doar pentru a prospera ci și pentru a supraviețui în noua normalitate. Unele organizații nu au nevoie decât de mici ajustări strategice, altele de transformări majore. Amploarea schimbării de care este nevoie depinde de organizație și de mediul de afaceri în care funcționează aceasta.
Deși termenul „adaptare” este folosit tot mai des, mulți încă nu știm pe deplin ce anume înseamnă în realitate adaptarea și ce vom avea în comun, noi, oamenii care ne vom adapta la “normalitatea de azi”.
Acest articol explorează experiențele de “adaptare la noua normalitate organizațională”
Lucian Popovici, care are o practică validată într-una dintre cele mai mari companii multinaționale ale lumii, împărtășește cu noi câteva insighturi adunate în perioada aceasta, din rolul de Director of Engineering.
Care este cea mai semnificativă provocare cu care te-ai confruntat în această perioadă?
Trăim vremuri fără precedent pentru generația noastră, despre care citim doar în cărțile de istorie sau pe care le putem experimenta în filme în fața unui ecran. Adaptabilitate rapidă, comunicare eficientă și pozitivă, deschidere către oameni, abilitatea de a identifica noi oportunități, inițiativă… sunt doar câteva din atuurile celor care se evidențiază în această perioadă.
Acum, provocarea cea mai mare are două componente pentru mine, ambele la fel de importante.
(i) O componentă ar fi asigurarea clienților noștri că suntem alături de ei și că îi ajutăm să navigheze prin aceste vremuri tulburi. Focusul meu acum este să înțeleg impactul pandemiei în business-ul clienților, să ne adaptăm modelul de livrare conform noilor nevoi și să găsim împreună oportunități noi. E un mediu foarte fluid și dinamic acum, apar noi nevoi de business, noi metode de lucru, noi modalități de colaborare la distanță. Și pentru unii clienți aceasta reprezintă o întreagă aventură care implică schimbarea mentalității angajaților lor și schimbarea radicală contra cronometru a modului tradițional de operare.
(ii) O a doua componentă este atenția pe care o acordăm colegilor noștri pentru a se simți în siguranță (atât fizică cât și psihică) în această perioadă. Am fost printre primele firme din România care au pus siguranța angajaților pe primul loc și am cerut tuturor să lucreze de acasă. E un context nou la care ne-am adaptat foarte repede, ba chiar am simțit o creștere a eficienței (velocității) echipelor. Dar a trebuit să căutăm și metode noi de a ține oamenii conectați între ei și informați cu evoluția firmei din punct de vedere al business-ului. Pe lângă discuții regulate cu fiecare, toate ședințele de proiect sunt video-on, pentru a ne vedea cu toții ca echipă, am inclus un newsletter săptămânal informal (denumit Monday Morning Coffee Read) prin care încerc să țin toată organizația conectată, apoi canale de Teams cu tematici diferite, canale de Slack pentru fiecare proiect.
Vrem ca oamenii noștri să se simtă conectați, dar în același timp să le oferim și timp să se deconecteze în noul mediu – avem lecții virtuale de Yoga, fitness, live cooking. Toate town hall-urile s-au mutat online, concursuri multiple pe Teams și avem seri întregi în care jucăm împreună (iarăși virtual) board games sau doar bem o bere. Cred că este o provocare pentru toată lumea să se adapteze la noua realitate, dar încercăm cât mai mult să adoptăm ce ne oferă tehnologia pentru a compensa lipsa prezenței fizice.
De ce majoritatea echipelor au performat atât de bine?
Într-adevăr, cum menționam mai sus, am observat o creștere a productivității. Nu pentru una-două, ci pentru toate echipele. Și pe perioada câtorva sprinturi. Ceea ce, chiar dacă din punct de vedere pur business ar trebui să bucure orice firmă, pe noi ne îngrijorează pe termen lung.
Colegii noștri s-au adaptat imediat la lucrul de acasă (ne-au ajutat și politicile flexibile de work from home pe care le aveam deja). Am introdus tool-uri de colaborare adiționale, bazate pe interacțiune vizuală și screen sharing. Și, împreună, am ales activități care să-i scoată din noul cotidian (virtual fitness, yoga, movie nights, board games, quiz contests… toate însoțite de premii).
Personal, economisesc o oră și jumătate pe zi prin simplul fapt că nu mai e nevoie să vin la birou (deși sincer să fiu, acum îmi lipsește traficul din București). Cu siguranță, măcar o parte din acest timp economisit se traduce în muncă. La fel și interacțiunile uzuale și întreruperile inevitabile care fragmentează productivitatea, mai ales în domeniul nostru. Văd mulți programatori (și în general oameni în IT) care preferă continuitatea unui task, traducând asta în eficiență/productivitate.
Pe termen scurt, asta e ok. Pe termen lung, duce la epuizare (burn out). Nu poți lucra susținut pe o perioadă îndelungată în acest setup și în acest ritm. Trebuie o balanță între remote work și interacțiunea socială de la birou.
Discutând cu mulți dintre colegii mei, simt deja o tensiune, o presiune cauzată de nevoia de socializare. Și e normal. Nu cred că acest model (toată lumea lucrând din diverse locații în izolare pe perioade foarte lungi) este sustenabil. Avem nevoie de interacțiune umană fizică. Atunci se creează relațiile inter-personale, atunci se creează încrederea și facem ca lucrurile să meargă chiar și atunci când nu suntem unul lângă altul.
Care sunt implicațiile noii vieți normale în organizații?
Off-topic, apreciez enorm că ce nu am reușit în ultimii 20 de ani noi românii ca țară, a reușit să realizeze un virus în ultimele două luni: digitalizarea sectorului public și demitizarea ineficienței lucrului de acasă.
Cred că organizațiile ar trebui să regândească noi moduri de colaborare care să fie sustenabile pe termen lung în perioada post COVID-19. Atât de blamatul work from home va deveni o normalitate pentru majoritatea firmelor. Acum că s-a dovedit a fi chiar eficient. Vom avea nevoie de leaderi, nu de șefi. Oameni care au încredere în oameni, nu șefi care au nevoie să controleze și să constrângă pentru a obține o oarecare eficiență.